(untitled) (Књижевна историја — часопис за науку о књижевности, 2023)
Дијахронијски сагледавајући историјско трајање породице Њаго/Његован, особито односе очева и синова, односно дедова и унука, рад настоји да расветли начин на који се у Пекићевом Златном руну обликују мотив трговине и њему иманентне појаве – порекло и основна начела трговачке праксе, природа и особине новца, појам жеље као разменског извора/акцелератора, генеза мотива економског канибализма, као и однос између Фирме и породице, односно трговине и уметности. Оцртавањем економске еволутивне нити породице – од гурбетске/торбарске трговачке мере до корпоративног облика приватне својине – рад подједнако разматра с идејно-економског становишта значајне узроке пропасти породице. Они се тичу промена у погледу разумевања појма власништва, испољавања трговачких способности, као и развијања слепе, первертиране зависности од профитних релација. Управо та зависност упућује на реверзибилност симеонске материјалистичке природе, на чињеницу да су Њаго/Његовани од поседа и за њега живели, али да су управо њиме и фантазмагоричном зачараношћу стицањем уништавани. Истраживачка пажња испитује и пишчево третирање рачунског/рационалистичког погледа на свет чија се радикализација и њени редуктивни и дехуманизујући ефекти манифестују на примеру Леонидове абнормалне рационалности, као и у визији Газде Симеона о економском тоталитаризму и хегемонији његованске Фирме (фирмократији).