(untitled) (Књижевна историја — часопис за науку о књижевности, 2024)
Тематом „Муслиманске теме у српској књижевности“ желимо да допринесемо истраживању српске књижевности која, уметничком обрадом мотива, жанрова и наратива повезаних с муслиманском културом, сагледава, обликује и (пре)испитује себе. Исто тако, свет муслимана сагледавамо из културолошке перспективе, као својеврсни цивилизацијски круг, који обликују како исламска учења, друштвено-политички процеси и особита поетика, с једне, тако и контакт с немуслиманским културама, с друге стране. Будући да је сусрет с муслиманском културом у Србији посредован првенствено преко Османског царства, то је ова тема нераскидиво повезана с османским наслеђем и односом према њему. У разумевању не само овог односа него и представа о муслиманској култури у немуслиманским, пре свега хришћанским, срединама, кључни допринос је дала постколонијална теорија и појмови попут Саидовог оријентализма ([1979] 1994), затим угнежденог оријентализма Милице Бакић-Хејден (1995) и балканизма Марије Тодорове (1997).